Jag är polismästare. Håll dig till återfallsförbrytare.
Du har börjat om, eller hur?
Det är bara på kort sikt. Sen ska jag hjälpa dem att sluta.
Med den nya gruppens stöd kan jag fortsätta--
--på den smala vägen. Den torra.
--Är hon din flicka? --Molly. Sju år.
Resten av tiden kan jag leva ett långt, normalt och rikt liv.
Jag tog en stor risk när jag anställde dig.
Berättar du för nån om det här så gör jag slut på dig.
--För fan... --God morgon, grabben.
--Var är vi? --l London.
--Hur gick det till? --Minns du inte festen?
Fyra timmars bilresa. Och flickor.
--Vi sticker. --Vi kan inte lämna stället så här.
--Finns det inte folk som städar? --Jo, i Bristol.
--Finns det inga vampyrer i London? --Jo, men deras ledare och jag...
Jag råkade döda hans mamma.
Det finns en hink och rengöringsmedel under diskbänken.
--Ska jag städa? --Jag måste hitta bilen.
Jag tror att jag parkerade på en bro.
--Vi ses här utanför om en timme. --Okej.
Jag glömde nycklarna.
--Är allt bra? --Ja. Jag trodde att du hade gått.
Jaha, då så. Börja skura.
Om jag tar bort handen, skriker du då?
--Du kan behålla mjölken. --Håll tyst, så är jag snart borta.
--Finns det en annan väg ut? --Vad har du gjort?
--En hemlig tunnel, menar du? --Ja.
Nej.
--Tänker du sätta dit mig? --Tänker du göra mig illa?
Just nu är det 50/50.
Ursäkta, men ett brott har begåtts här ovanför.
--Har ni sett nån misstänkt? --Nej, jag har inte sett nåt.
--Har nån blivit skadad? --Mördad. Håll er inomhus.
--Ni är mördare. --Ta av det där.
--Varför det? --För att jag bestämmer här!
Vad händer nu?
Vi väntar.
-Vet ni vad klockan är?! -Öppna dörrenl
Ursäkta, men vad händer?
--Mitchell! --Vad händer?
--Mitchell! --Upp med dig!
--Gäller det bibliotekslånen? --Följ med här.
Det här är trakasserier. Varför gör ni så?
--Ring hans advokat! --Strunt samma. Det spelar ingen roll.
--Vad har han gjort? --Hur långt bakåt vill du gå?
Ut. Ut, sa jag!
Jag vill inte vara mästrande--
--men ska ni inte skriva in mig och läsa upp mina rättigheter först?
--Det borde jag ha förstått. --Douglas Drakefield.
Greps 2005 för blottning. Han hade en bra advokat och blev frikänd.
Barnporr på datorn i april 2006. Frikänd även då.
November 2006. Övergrepp mot barn. Dömd till två år, satt av 1 ,5.
l dag hittades han utanför en förskola med ett rep i bagaget.
--Vad angår det här mig? --Dags för ett ingripande.
Jag vill att han ska fara åt helvete, och du är rätt man för jobbet.
ln med dig och sätt i gång med vampyrverksamheten.
Slit den jäveln i stycken.
--Ska jag vara bödel åt dig? --Många här ställer gärna upp.
Jag trodde att du skulle bli glad. Tacka mig, till och med.
Då trodde du fel. Jag är ren nu.
--Vad ska det betyda? --Jag har slutat döda.
Men du är ju en vampyr?
--Kan det vara möjligt? --Ja, under rätt omständigheter.
Hur kunde de välja en så tandlös ledare?
Men så funkar det överallt i politiken.
Jag beklagar att jag inte var till nån hjälp.
Annie. "Vi vet bäst!" eller "Ponnykul"?
Får jag se.
Antingen är de för barn--
--eller vuxna som får parkera på handikapplats.
--Till Sams dotter Molly. --Har hon barn?
--Spelar det nån roll? --lnte för mig. Kanske för dig.
Det är ett stort ansvar.
--God morgon. --Är allt bra?
--Ja, hur så? --Stormtrupperna slet dig ur sängen.
--Det var en förväxling. --Visste du att Sam har en dotter?
--Förvånar mig inte. --Vad menar du med det?
--lngenting. --Jo. Annars hade du inte sagt det.
Jag ser det på er. Ensamstående mammor...
Att vi avancerar snabbt beror på hennes enastående personlighet.
Han är fortfarande kär i Nina. Sam är bara ett substitut.
--Till dig. --Oj, vad spännande.
--Reklam. --Jag är död, men kvar i databasen.
Hej, unga dam. Du måste vara Molly.
Din andedräkt luktar hund.
--Jag har en present till dig. --Hästar? Jag är sju, inte tre.
Och just därför köpte jag den här i stället.
Gratis smink? Ska jag börja gå på gatan?
Molly!
George! Kom in, vi är nästan klara.
--Hej! Har ni städhjälp? --Det är mormor.
Hej, mrs Danson. Trevligt att träffas.
Måste du stirra så, mamma?
Sov hon över här i natt?
Det gör hon varje natt. Jag och Molly bor i sovrummet.
Jaha. Tre generationer kvinnor--
--under samma...fuktfläck.
Sätt dig. Jag kommer strax.
--Det var pappas plats. --Förlåt.
Det är kattens plats. Du får sitta på sophinken om du vill.
--Vad heter katten, Molly? --Molly.
--Heter ni Molly båda två? --Pappa tyckte om det namnet.
--Tycker du om katter? --Ja, fast jag orkar inte en hel.
Eller förresten. Det gör jag visst.
Hallå! Tänker du släppa in mig?
Du, med stort hår och rådjursögon som sitter i fåtöljen.
--Ser du mig? --Ser du mig?
En bit.
Vad fint ni har det. lnte alls så illa som jag befarade.
--Är du ett spöke? Och... --Säg hej.
--Och ett väldigt litet spöke. --Sykes har berättat om dig.
--Du är en riktig kändis. --Nej, inte alls...
--Du lurade döden tre gånger. --Fyra.
--Dig har jag velat träffa. --Lägg av... Jag blir generad.
Okej. Då så...
--Hur länge har ni...? --l ett år.
Varmvattenberedaren läckte. Lillen vaknade aldrig mer.
Kommer han att vara bebis för alltid nu?
Tills vi går över till andra sidan, förhoppningsvis nästa månad.
De måste väl ha barntillsyn där? Ett dagis eller så?
Du verkar pålitlig. Eget hem och inget brottsligt förflutet.
Jag ska på dejt med en död brandman.
--Jag kommer att tappa honom. --Än sen? Han är redan...
Snälla du. Jag har ingen annan att fråga.
Okej, då.
--Max två timmar. lnte mer. --Det svär jag på mitt...
Han är jättesnäll. Håll honom ren och nöjd, bara.
--Var är termostaten? --Där borta.
Vanliga bebisar ska hållas varma. Men spökbebisar gillar kyla.
Hej då!
--Letar du efter nåt särskilt? --Nej, jag försöker bara fatta.
--Vill du ha en kopp te? --Nej tack. Jag är klar nu.
Hur är det?
Okej. Vi ses senare.
Jag har drömt om mitt ex.
Jag försökte värva henne.
Men ingen visade mig hur man gjorde, så hon dog.
Jag hade inte tänkt på henne på femton år.
Jag hade glömt bort en massa saker.
Ärret under ögat efter ett fall från en gunga.
--Hennes dialekt. Och ibland... --Det här är helt normalt.
Jag fattar inte varifrån det kommer. Jag känner mig jagad.
Du måste hålla ut. Det fortsätter ett tag, men sen går det över.
--Har det hänt dig också? --Ja. l skinande fyrfärg.
--Är du klar snart? --Jag kommerl
Tack.
HJÄLP
Varför gjorde du det?
Du måste ha haft ett motiv. lngen dödar utan motiv.
--Du kände dem inte ens, va? --Det behövdes inte. Det var i en bar.
Nu är de döda. l morgon minns jag dem inte ens.
Jag tror dig inte.
Om du njöt av det skulle jag förstå det bättre.
--Du är enda barnet. --Vad spelar det för roll?
Nej. Jag var ende sonen.
--Dina föräldrar är säkert stolta. --De är döda sen mycket länge.
--Dödade du dem också? --Skulle jag döda mina föräldrar?
--Hur många har du dödat, då? --Vet inte. Det är svårt att säga.
Mer än hundra, mindre än tusen.
Hej! Har man sett. Du ser dödssjuk ut.
Tack. Jag har haft en jobbig vecka. Nu ska jag vila i två dagar.
Följ dina drömmar. Om du är för trött för att träffas...
Nej, du får inte backa ur nu. Jag har redan laddat ner Nigella.
--Det behövs inte... --Jag vill imponera på dig.
Stek, koka eller vad du vill. Det är helt okej för mig.
Ska jag ta med nåt?
--Ditt sinne för humor? --Okej.
--Vi ses i morgon klockan åtta. --Det blir bra. Vi ses.
En intressant parningsritual, vanlig i hela djurriket.
Hannen flaxar och söker uppmärksamhet.
När han har flaxat ihärdigt nog ger honan med sig.
--Det här slutar inte med parning. --Du underskattar Djävulen.
Jag gick med på att studera ondskans ursprung.
Varför ska vi avrätta vampyrer?
Vi ska bekämpa ondskan i alla dess former.
Men om han har slutat, varför är det så angeläget?
Vi har en plikt gentemot framtida generationer.
Liksom mot dem vi redan har förlorat.
lnga samvetskval?
Blir det lättare av att du spelar en roll?
Varför tog jag inte en stum som gisslan?
--Det var min sista fråga. --Ja, det blir lättare.
--Det är ett spel, alltså. --lnga fler frågor.
--Varför gör du så här? --Får du fråga?
--Du är underlig. --Jag är inte rädd. Kanske därför.
lnte så rädd som jag borde vara, troligen.
Du borde vara skräckslagen.
--Du borde be om nåd. --Som de andra?
--Vad du nu heter... --Vill du veta vad jag heter?
Tyst!
Jag inte varför du gör det. Berätta, jag går ingenstans.
--Ger du aldrig upp? --Vet du vad jag tror mer?
--Att ingen har frågat det här förut. --Jag var tvungen att döda dem!
Det är det första du har sagt som jag faktiskt tror på.
Du måste döda dem. Fast egentligen vill du inte.
Det var det sämsta första intryck jag nånsin har gjort.
Det gick strålande. Den förra pojkvännen jag presenterade bet hon.
Du berättade inte att din mamma bor hos er.
Det är vi som bor hos henne.
Vi skulle flytta in tillfälligt, men nu har det gått sex månader.
--Kan ni inte få en ny lägenhet? --Jo, fast vi har inte råd just nu.
Nu vet du allt. En pank ensamstående förälder som bor hos mamma--
--och har misslyckade relationer.
Jag borde vända mig om och ge dig chansen att fly.
Ett. Två. Tre.
Jäkla typ!
Hur dåligt kap du än tror dig vara--
--så är jag mycket, mycket sämre.
Jag fick inte ens behålla jobbet på språkskolan.
--Din avdelning är betydligt... --Jag börjar förstå vad du menar.
Hej, Annie.
--Vad i... Vad är det? --En bebis. En av de mina.
--Hur länge har jag varit borta? --Ett spöke. Jag är barnvakt.
Jag kan inte stänga av honom. Snälla du, ta honom!
Hej, lilla knubbis!
--Vad gjorde du? --lnget. Jag log mot honom, bara.
Han är en riktig sötnos. Fast han känns lite kall.
--Vad heter han? --Vad brukar de heta? Tim? Ryan?
Jag tänker ställa en seriös fråga och vill ha ett seriöst svar.
--Stal du bebisen ur en kundvagn? --Självklart inte!
Jag gör nån en tjänst. Bebisar är det sista jag önskar mig.
--Har inte alla kvinnor äggsjuka? --Jag kanske är annorlunda.
--Det här var min plan. --Lugnande piller och en bur?
Nej. Min gamla plan.
Jobb, fru och ett hus fullt av barn.
--Du kan väl gifta dig? --Sånt är för andra människor.
Jag är inte som andra människor längre.
--Vad lagar du? --En sista måltid.
Jag är glad att du inte kallar måltiden för "kvällsmat".
Det finns mycket modernt jag inte gillar. Sekularism. Nöjesnyheter.
Men "kvällsmat" är barbariskt.
--Jag kan skaffa förstärkning... --Jag vet vad jag gör.
Ta emot den här, åtminstone.
Den sågades ut ur en kyrkbänk under sent 1200--tal--
--och räddade livet på fader Ashby och ett dussintal andra präster.
Snälla du.
Var försiktig.
Det finns en attraktion.
--Den kan göra honom nyckfull. --Den gör honom sårbar.
Hjälp mig. Han är i min lägenhet.
--Det är han. --Varför tog det så lång tid?
Jag måste hitta en uniform för att ta mig in. Vad tycks?
Knyter du fortfarande käringknut?
Jag har ju sagt att du ska knyta råbandsknop!
--Vilken liten snygging. --Vill du ha barn?
Jag har funderat på det. När jag var...
--Man måste hitta rätt person. --Och inte död.
Det är sant.
Känns det trist att du måste leva ett långt liv utan barn?
Vad tycker du själv?
Han tycker om det här.
"Hej. Jag heter George. Just det. George..."
Det var väldigt roligt, faktiskt.
Jag tar ut honom på promenad. Han gillar att skrämma ankorna.
Ska vi kolla på "The Real Hustle" och äta pizza?
--Jag är bjuden på middag hos Lucy. --Det låter lovande.
Ja, det börjar äntligen hända nåt. Den som väntar på nåt gott...
Och jag och Sam har för bråttom. Sa du inte så?
Nej, men jag tycker faktiskt att ni borde ta det lugnare.
Det här är min chans till ett normalt familjeliv.
George. Det kommer fler tjejer. Fler som Nina.
--Nina var det sista jag behövde. --En som du älskade?
--Vem säger att jag inte älskar Sam? --Gör du det?
--Jag tycker bra om henne. --Skriv det på Alla hjärtans dag.
Du vill ha ett familjeliv, men du blir aldrig nån familjefar.
Du behöver nån som förstår dig.
Förstår Lucy dig? Accepterar hon dig för den du är?
--Jag kanske säger sanningen en dag. --Alla relationer har hemligheter.
lngen kan känna den andra helt och hållet.
Jag har träffat en som visste allt om mig.
Det var 40 år sen!
--Vem är din vän? --Herrick. Han är som jag, fast mer.
--Kan du göra mig en tjänst, Mitchell? --Vad då? Säg inte mitt namn.
--Kan du göra det? --Vad då?
Döda mig. Det är så det här slutar.
Kan du göra det? lnte han. Han är...
Jag vill hellre att du gör det, om du kan.
Vänta, Mitchell! Snälla du.
Det här stannar mellan oss. lngen annan får veta det.
Jag vet att du inte är som han.
Du vill få ett slut på det här.
Monstret måste få mat.
Det är som att hålla en boll i luften.
Det måste få mat, annars kommer paniken. Det är inte abstinensbesvär.
Det är ren fasa.
Man börjar se ansiktena som man trodde att man glömt.
Hur deras hår luktar. Hur deras läppar smakar.
Deras sista ord.
Enda sättet att förhindra det är att döda igen.
Det är inget beroende. Det är feghet.
--Att inte våga välja alternativet. --Har du försökt sluta nån gång?
Skulle du vilja försöka igen?
--Vad känner du inför höjder? --Jag hoppar inte.
Då får jag ta ut dig genom porten.
--Det måste se trovärdigt ut. --Du älskar visst uniformen.
--Tjejen, då? --Hon säger inget.
--Om du inte grejar det... --Det är lugnt, Herrick.
Allvarligt. Det är ordnat.
Vänta! -- Ursäkta...
Din mamma sa att ni redan hade gått.
Här. Jag har gjort den själv.
Ostsmörgås, två fruktbitar och en juice.
Det här var min lunch varje dag i sju år.
--Vad säger man, Molly? --Jag får lunch i skolan.
--Det var gulligt av dig. --Hon älskar mig nog till slut.
--Om det så ska ta hundra år. --Mig tog det några veckor.
Jag gillar också ost och gurka.
Mamma är snart tillbaka. Ta det lugnt!
Om du slutar gråta får du fem pund.
Okej, tio pund. Säg bara vad det är du vill.
Den minsta sa: "Någon har suttit i min stol."
"Och nu är den sönder!"
lnte? Jag kan inga andra sagor.
Förutom den här om en kvinna.
Hon var ute och körde på en öde landsväg alldeles ensam.
Då plockade hon upp en liftare.
Hon märkte att hans väska låg kvar i passagerarsätet.
Hon sträckte sig och öppnade väskan...
Och där inne låg hennes tvillingsysters huvud.
Självklart. Du gillar spökhistorierna bäst.
Nu säger jag det rakt ut. Annars brukar jag tassa runt ämnet.
Men det var den gamle George, inte den nye.
Den nye George fattar beslut och säger vad han tycker, rakt ut.
Än så länge har nye George inte sagt nåt rakt ut.
Nej, du har rätt. Nu gör jag det igen.
Jag tänker fråga om Sam och Molly vill flytta in här.
De bor hos Sams mamma. Det kan bli för en längre tid.
Jag ville bara höra vad ni tycker om det.
Var ska de sova?
Sam kommer att sova hos mig, förstås.
--Och Molly kan få... --...buren?
Nej, inte buren! Den måste vi göra oss av med.
--Molly kan få mitt rum. --Det var väldigt generöst, Molly.
--Är du säker? --Ja. Tim och jag kan bo här.
--Tim? --Min bebis.
--Det är inte din bebis. --Mamman är försvunnen.
Om hon inte kommer tillbaka adopterar jag honom.
Lite skumt, men tack. -- Mitchell?
Nej. Aldrig i livet!
Skärp dig, George. Hon är inte rätt för dig.
--Vi älskar varandra. --Nej, ni tycker synd om varandra.
Är det bara jag som tycker att det låter förhastat?
Och du, då? Du uppmuntrar galenskapen.
Det här är nåt positivt!
Det här är en familjebostad. Det passar utmärkt för min bebis.
--Ni är knäppa. --Det är annorlunda för dig.
Du blir aldrig gammal. Därför vill du att allt ska vara sig likt.
De flyttar inte in. lnte han heller. Lek familj nån annanstans.
Kom, Tim. Vi förstår när vi inte är välkomna.
--Ja? --Tack ska du ha.
Vad gör du?
--Du hörde honom. --Du kan inte bara sticka.
Jag vill vara med Sam, oavsett om jag måste offra en vän.
Han älskar den sången.
Dejten med brandmannen gick bra. Vi åkte brandbil med sirener på.
--Du var borta i över ett dygn. --Förlåt, sa jag.
--Nej, det sa du inte. --Okej, förlåt. -- Kom till mamma.
--Varför gör du så? --Du ville överge honom.
--l dag vill jag ha honom igen. --Kan du ta hand om Tim?
--Vem är Tim? --Ditt barn!
Fint att du och Rufus har blivit vänner, men nu tar jag honom.
Försök, om du kan.
Det finns fler som kan göra så.
Det måste finnas biologiska band för att det ska funka.
Hej då!
Det var värt ett försök.
--Han gillar när man blåser på magen. --Jag vet, jag är hans mamma.
Tack. Jag är en usel mamma, men han har ingen annan.
Hur känns det att ha en egen?
Tröttsamt, förfärligt, dyrt, men ändå värt det.
--Jag dog visst för tidigt. --Det kunde inte du veta.
--George. --Jag har flyttat ut.
Jag vill bo med dig. Nånstans där det finns en matbutik och ett bageri.
Men inte som på bensinstationer. Ett där de har pajer och bullar.
Vi måste flytta. Ge mig ett enda motargument.
--Pengar. --Två motargument.
--Vi känner knappt varandra. --Mammas flicknamn är Herrod.
Jag gillar inte sport och föredrar ljus öl.
Jag förstår mig inte på fiske och är rädd för cancer.
Jag ogillar drive--in--restauranger och förlorade oskulden på en kanalbåt.
--Favoritfärg? --Gummigutta. Brunorange.
Du tycker nog att det går fort, men jag är utled på långsamhet!
Nu gör vi det. Du, jag och Molly. En familj.
Det här kom väldigt plötsligt.
Ja. Det var överilat. Jag bara sa det rakt ut.
--Nu har jag förstört allt. --Nej...
Jag behöver lite tid att tänka, bara.
Och höra efter vad Molly vill.
Ja, det är klart. Självklart.
Jag borde gå nu. Din mamma vill säkert sova.
Hon är ute. Hon sover hos sin syster några nätter i veckan.
Du får sova över, om du vill.
Ja.
Jag tog mig friheten att gå in.
Härom dagen tog du inte chansen att utföra en rättfärdig handling.
Det sårade mig, men nu tänker jag ge dig en andra chans.
--Gäller det pedofilen nu igen? --Han släpptes mot borgen.
Han är nog hemma och tittar på barnprogram med servetter i näven.
--Du kanske kan hälsa på honom? --Jag tänker inte lyncha åt dig.
Säger jag åt dig att hoppa ska du fråga: "hur högt?"
Annars låter vi er döda, och sen utreder vi morden.
Vi fångar in er, bränner er allihop--
--och låter världen få veta vilka ni är.
--Har du läst nåt av Lewis Carroll? --Nej.
Det är en barnslig, upp-- och nervänd värld där djuren kan prata.
Helt vrickat, men jag älskar det. Det är som att vara en vampyr.
Vi har gått igenom spegeln, Mitchell.
Och alla egenskaper vi hade när vi var människor...
Nåd, till exempel. Vilken berömvärd egenskap hos en människa.
Men vilken lyx nu.
Jag ska avslöja en hemlighet, men den känner du säkert redan till.
Att bli vampyr förändrar inte ens personlighet.
Det är bara nåt vi säger för att förenkla för nybörjarna.
"Vad är det som händer med mig?" Smask, smask.
Nej, personligheten förändras inte.
Den blir befriad.
En vampyr är den enda verkligt fria människan.
Alla mörka drifter och överdrifter får löpa amok.
Vill han ha en flicka? Ta tjugo. En pojke? Varsågod.
Spola bara rent efteråt. Världen tillhör honom.
Den enda begränsningen är hans egen fantasi.
Minns du när vi träffades i den där skogen i Frankrike?
--Minns du vad vi lovade? --Ja.
Om jag lät dig ta mig skulle du rädda mina män.
Varför gjorde jag det?
--Har du funderat på det? --Nej, det har jag inte.
För att jag såg i dig...
...en stor man.
En fruktansvärd man.
En som gör barn föräldralösa. En som krossar hjärtan.
De här människorna, de här Darwins avkommor--
--skulle säga att du har fel. Att du är ett monster.
För att de är avundsjuka. De är fjättrade.
Den där lilla smulan...
...av samvete...
Den är en lögn.
Den är inte du.
Nu ska du gå ut och döda den där flickan.
Är du pappa till nån?
Ring en ambulans efteråt, och ställ upp dörren.
Jag trodde att det var över. Men det låg vilande.
Det slutar aldrig. Jag har det i benmärgen.
Jag ska skaffa hjälp. Jag har bestämt mig.
--Det här är ett tecken... --Tyst.
Förr kunde jag ha dödat dig på ett ögonblick.
Men inte nu längre. Nu måste jag vara ett gott föredöme.
--Det är väl bra? --l morgon säger du allt till polisen.
--Du måste sitta i fängelse. --Det har jag redan gjort.
Du måste sitta i fängelse.
Du är säkrare bland 500 mördare än här ute, där jag finns.
--Ut därifrån, Vicky! --Jag kommer om 30 sekunder!
--Avtalet är brutet. --Det är det jag som bestämmer!
--Är Drakefield död? --Jag är ingen mördare.
--Det är ingen av oss. --Det är ni visst.
Ni har haft det jobbigt, bara. Jag ska se till att ni repar er.
Se på dig! Du ser ut som en hund som lever på torrfoder.
Du har ingen glans längre.
Du förstår, allt ingår i en naturlig ordning.
Ni rubbar den. Vi har knappt börjat.
Förr eller senare trillar nån av er dit.
Sen följer flera, och till sist är vårt blodiga kaos tillbaka.
Den här avhållsamheten och moralen är inte er natur.
Nej...
Så ska det låta.
Gå nu tillbaka och avliva det där djuret.
Vi tar ett glas efteråt.
Alla partnerskap har sina goda och dåliga dagar.
Vi kommer att skratta åt det här.
--Vad hände? --Jag blev överfallen.
--Det kom fram två ungdomar... --Låt bli.
--Vad då? --Du får inte ljuga för mig.
Hur chockad du än tror att jag blir måste du säga sanningen.
Vad är du?
Jag är en vampyr.
Tack.
Okej. Då tar vi det därifrån.
--Visste du det? --Ja, det gjorde jag.
--Är du inte rädd för mig? --Nej. lnte som jag borde vara.
Jag trodde att du hade slutat. Att du var utom fara.
--Det är jag. --Nej! Du har nån annans blod på dig!
--Vissa tror inte på förändring. --Vilka då?
De vill att vi ska döda igen. De vill ha kaos och fasa!
Det kan jag inte tillåta. Jag måste skydda oss alla.
--Och alla er. --Mitchell. Det här är bara lögner.
Du kan inte rättfärdiga...
Du har rätt i allt du säger.
Jag trodde att det var under kontroll, men hungern finns kvar!
Den finns i benmärgen på mig. Jag vill sluta.
Jag har varit ren förut. Under rätt omständigheter går det!
--Vilka omständigheter? --Nån att ändra mig för.
Det är det jag har saknat.
Nån som du.
Jag klarar det. Jag behöver bara en chans till.
Jag klarar det inte ensam. Snälla du, jag ber dig.
Rädda mig.
Hjälp mig.
--Varför skulle jag göra det? --För att jag inte klarar det själv.
--Jag vet inte ens vad du heter. --Jag heter Josie.
Jag är Alan Cortez. Välkomna till min övernaturliga show.
Utan oss blir det ett vanligt spökhus igen.
--Du har dödat människor. --Du kan bli min räddning.
--Vem är du? Vad vill du? --Att du ska börja lyssna på dem.
Vi ska flytta ihop. Det kommer att bli annorlunda.
Mitchell kallar till möte i morgon kväll.
Hon söker mig. Det är min mamma!
--Det är vi mot världen! --Jag vill inte vara emot världen!
--Ja? --Han har gått in.
Gör det.
Översättning: Malin Hedlund www.broadcasttxt.com